Představte si firmu, která během jediného roku pětkrát změní generálního ředitele. Co byste si o takové společnosti pomysleli? Asi že není v úplně dobré kondici. Pět ředitelů v jednom roce znamená, že se šéfové takové firmy měnili ani ne po třech měsících. Přesně v takové situaci je televize Barrandov, která tento týden oznámila, že se jejím aktuálním šéfem stává Jaromír Soukup, který je zároveň také majitelem této stanice. On jím tedy byl už od loňského října, ale teď to platí i oficiálně, protože změnu zapsal obchodní rejstřík.
Soukup ovšem není generálním ředitelem TV Barrandov, nýbrž předsedou představenstva její licencované společnosti Barrandov Televizní Studio, již z více než 99 procent ovládlo Soukupovo vydavatelství Empresa Media. Výkonnou šéfkou Barrandova se stala Marcela Hrdá, která zároveň vede i Empresu – firmu vydávající časopisy Týden, Instinkt, Popcorn, MarketingSalesMedia a další. Z funkce generálního ředitele byl odvolán Roman Bradáč, který Barrandov vedl teprve od letošního února. V televizi však zůstal na pozici technického ředitele, což je vtipné, protože se technice profesně nikdy nevěnoval.
Roman Bradáč se vždycky pohyboval okolo televizního zpravodajství, před loňským příchodem na Barrandov vedl zpravodajský kanál ČT 24, který opustil krátce po předloňském zvolení Petra Dvořáka do čela České televize (Bradáč byl jeho protikandidátem). Před ním TV Barrandov řídil jeho bývalý kolega z vedení ČT Robert Kvapil, který ve funkci generálního ředitele vydržel půl roku (od loňského října). Do čela Barrandov nastoupil poté, co loni na podzim Jaromír Soukup oznámil, že se s Tomášem Chrenkem dohodl o odkoupení většinového podílu v TV Barrandov.
Kvapil si jako pravou ruku, oficiálně výkonného ředitele, na Barrandov přivedl dalšího bývalého manažera Janečkova vedení ČT, někdejšího ředitele programových okruhů Radka Žádníka. Ani on se ale ve vedení Barrandova příliš neohřál, skončil už na přelomu roku. Když půjdeme v historii ještě dál, už loni v červnu skončila ve funkci generální ředitelky TV Barrandov Janka Vozárová, která v ní byla zatím nejdéle od chvíle, kdy tato televize začala vysílat – skoro tři a půl roku. Před loňskými prázdninami ji ale náhle vystřídala bývalá programová ředitelka slovenské televize Markíza Martina Líšková. Tato změna už naznačovala blížící se výměnu majitele televize.
Líšková byla nejméně viditelnou ředitelkou TV Barrandov v její krátkodobé historii. Televizi vedla fakticky jen během léta 2012, v typické slabé televizní sezóně, za tu dobu nedala žádnému médiu rozhovor a v podstatě nekomunikovala s novináři. Ona nekomunikace vydržela i všem dalším šéfům TV Barrandov, a to i vůči titulům mateřského vydavatelství Empresa Media, které jinak propagují Barrandov horem dolem. Teď to bude zřejmě jinak, když do čela televize usedl přímo její vlastník a mediální mág Jaromír Soukup. I jemu ale musí být jasné, že tak časté střídání ředitelů musí navenek televizi poškozovat.
Ostatně, u Barrandova je už delší dobu vidět, že postrádá pevnou ruku, která by jasně rozhodla, co je jeho programovou prioritou. Která jiná televize by si dovolila do nebe volající chybu, jakou bylo zrušení večerního Animáčka a jeho postupný návrat v různých vysílacích časech a s různou stopáží? (notanebe s křížkem po funuse, protože dětské publikum mezitím Barrandovu „ukradlo“ Kavčí hnízdo na ČT 2 a Smíškové na nováckém Smíchovu). A kde jinde s výjimkou Primy family dochází tak často k úpravám vysílacích časů pořadů v prime time, na kterých záleží úspěch každé plnoformátové televize?
Jaromír Soukup už léta prokazuje, že v mediální branži umí podnikat. Zatím se mu ale dařilo spíš na opačné straně barikády v mediálním zastupování, nákupu reklamního prostoru. S provozem médií jako takových to už tak slavné není. Případ TV Barrandov je toho bohužel dalším důkazem, a je úplně jedno, že teď momentálně tato televize neuvěřitelně vydělává, protože se společně s Primou veze na vlně odporu inzerentů proti nové obchodní politice Novy.